Jo.
Je to složité.
Znal jsem ve škole jednu dívku, která se jmenovala Pandora.
Nikdy jsem její skříňku neviděl--
Dobře.
- Dobře. Díky. Moc mi to pomohlo.
Ty si nevěděl, že má přítele?
Ne. Ne.
Proč? Ty snad jo?
Oh, zatraceně. To snad není pravda.
Celý můj život se zhroutí jen proto, že nečtu časopis Hello.
Když se na to podíváš, tohle se muselo stát.
Anna je... bohyně.
A víš co se stane smrtelníkům, kteří si zahrávají s bohy.
- Jsou ztraceni, že? - Vždycky.
Ale nezoufej. Myslím, že vím, jak tvůj problém vyřešit.
- Skutečně? - Mm-hmm. Jmenuje se Tessa.
Pracuje v oddělení smluv.
Připouštím, že má účes, který už není v módě,
ale je velmi milá a každého líbá jako nymfomanka.
- Zřejmě.
Tak to zkus.
Úplně jsem se ztratila.
Je to velmi složité. Všude je napsáno "Kensington".
Kensington Park Road. Kensington Garden. Kensington bloody Park Garden.
- Tesso, to je Bella, moje žena. - Ahoj.
- Vy jste na vozíku. - Ano.
A tohle je William.
- Ahoj, Williame. - Čau.
- Max mi o tobě všechno řekl. - Opravdu?
Oh, ano. Jsi zlobivý chlapec.
- Víno? - Oh, ano, prosím.
No tak, Vilíku. Opijeme se.
- Červené nebo bílé? - Červené.
Keziah.
- Dáte si sluku? - Ne, děkuji. Jím jen ovoce.
Aha.
Proč jíte pouze ovoce?
Protože si myslím, že má ovoce a zelenina city,
a proto je nevařím.
Jím pouze věci, které spadly ze stromu,
vlastně, už mrtvé.
Aha. Dobře.
Ano.
Takže tahle mrkev?
- Byla zavražděna, ano. - Zavražděna.
Chudák mrkev. To je--
Je to odporné.
Výborná káva.
- Omlouvám se za to jehněčí.
Ne. Bylo velmi, velmi... zajímavé.
zajímavé znamená nepoživatelné.
- Nepoživatelné. Ano, máte pravdu.
No, možná se ještě potkáme.
Jo, jo. To by bylo--
skvělé.
Nashle.
Tak jak?
Perfektní.
Úplně perfektní.
A?
Asi jste zapomněli, v jaké jste neobvyklé situaci.
Najít někoho, koho... milujete, a kdo miluje vás.
Šance jsou vždy minimální.
Koukněte na mě.
Napůl Američan, miloval jsem pouze dvě dívky, které nestály za nic.
- To není fér. - Jedna z nich si mě vezme, pak mě opustí...
rychleji, než řekneš "Indiana Jones."
A ta druhá-- kterou jsem znal určitě lépe--
se vdá za mého nejlepšího přítele.
- Ale stále tě miluje. - Po té stresující, asexuální stránce.
- Nikdy jsem tě vlastně neměla moc ráda.
- Oh, Bože.
Milovala jsem tě. Byl si strašně moc vtipný, až...
až na to líbání uší.
To snad není pravda. Je to ještě horší.
Za 30 let snad budu stále sedět na tomto gauči.
- Zůstaneš? - Jo. Proč ne?
Jediné, co mě doma čeká, je masturbující Velšan.
Tak pojď.
- Dobrou noc. - Dobrou.
- Měj se. - Jo.
Je to špatný. Mo, moc špatný.
Vypadá to tak.
Čau.
Můžu dál?
Pojď.
Je to už tak dávno.
Vím, že to byla--
Ale byla jsem chudá-- to se stává.
To není výmluva. Já jen--
Ale aby to bylo ještě horší,
objeví se teď...
jak mě někdo filmuje.
Takže to, co bylo jen pár hloupých fotek...
teď vypadá jako porno film.
Fotky se prodaly a teď jsou prostě...
všude.
Nevím, kam jít.
Hotel je úplně obklíčen.
Vím, že už to je pár měsíců, ale--
Můžeš tady zůstat.
Děkuju.
Budu v Londýně...
pouze dva dny, ale s těmi novinami,
je to to nejhorší místo.
Ty fotky jsou tak otřesné a tak hrubé.
vypadám teď jako--
Nemysli na to.
Nech to být.
Co by sis dala? Čaj?
Koupel?
- Koupel by byla skvělá.
Oh, Ježíšikriste!
Úžasný. Báječný.
Nádherný.
Ty musíš být Spike.
- Čau. - Jenom se...
ujišťuju.
Díky, Bože.
Moc se omlouvám za to, co se stalo.
- Oh-- - On prostě přišel.
- A já to nevěděla. - Dobře.
Vlastně nevím, jestli se ještě někdy ukáže.
Nestává se tak často, aby mohl někdo říct sbohem...
velké hollywoodské filmové hvězdě.
Bylo to pro mě vzrušující.
Tak jaký je?
Já nevím.
Věci se mají tak, že...
si ani nemůžu vzpomenout, proč jsme se my dva dali dohromady.
A co ty a láska?
No, to je otázka...,
bez odpovědi.
Myslela jsem si to.
- Oh. - Je to tak...
že kdykoliv jsem chtěla mít...
něco normálního s člověkem, který by byl...
normální, byla to vždy katastrofa.
Poslyš, velmi to oceňuji. Opravdu.
A co je tohle, film, na kterým teď děláš?
Začínám v úterý v L.A.
Můžu se podívat na tvojí roli?
Chtěl bys? Je to pořád samý mluvení.
Dej to sem.
Dobře. Jaká je zápletka?
Jsem tvrdohlavý, ale vynikající mladý důstojník...
který musí asi za 20 minut zachránit svět před atomovou válkou.
Mm-hmm. Dobře. Tak se na to kouknem.
"Zpráva z velitelství. Chcete, aby poslali nějaké H.K.?"
Ne. Ať přivezou pár T.R.S. a řekněte jim, že potřebujeme radarovou kontrolu...
než se K.F.T. vrátí v 19.00.
Potom informujte Pentagon, že budeme potřebovat pokrytí Black Stary od 10.00 do 12.15.
A jestli řekneš jediné slovo o tom, kolik jsem udělala chyb, tak po tobě hodím olivu.
- Dobře, Kapitáne. Ihned to předám dál. - Děkuji.
- Kolik jsem udělala chyb? - Jedenáct.
- Zatraceně. A Wainwrighte-- - Cartwright.
Cartwrighte, Wainwrighte, nebo jak se jmenuješ,
Slíbila jsem malému Jimmovi že budu na jeho narozeniny doma,
mohl byste mu předat zprávu, že se možná opozdím?
Zajisté. A, co malý Johnny?
- Můj syn se jmenuje Johnny? - Jo.
- Tak mu také pošlete zprávu. - Udělám, co bude v mých silách, Kapitáne,
ale nemohu slíbit vše.
- A Cartwright odešel.
- Tak co na to říkáš? - Poutavé. Není to Jane Austen.
Není to Henry James, ale je to... poutavé.
- Myslíš, že bych mohla hrát ve filmech Henryho Jamese? - Byla bys skvělá.
Ale tento scénárista-- scénáristé-- jsou taky perfektní.
Nikdy neuvidíš někoho ve Wings of the Dove říkat,
"informujte Pentagon potřebujeme pokrytí Black Stary."
Myslím, že je tím ta kniha ochuzena.
Nemůžu uvěřit, že máš ten obraz.
Máš ráda Chagall?
Mám. Říká, jaká by byla láska--
na tmavě modré obloze.
S kozou, která hraje na housle.
Ano.
Štěstí je štěstí bez kozy hrající na housle.
Máš velké nohy.
Ano. Ano, vždycky jsem měl.
Víš co se říká o mužích s velkýma nohama.
Ne. Co?
Velké nohy,
velké... boty.
Provokuje mě,...
když se mluví o nahotě, vždy se rozčílím.
Ty máš ve... smlouvě něco o nahotě?
Samozřejmě.
"Sice můžeš ukázat kousíček hercova pozadí, ale ne tvář."
A nebo když jde místo tebe náhradník...
"musí se na všem domluvit s hercem."
- Ty máš náhradníka? - Můžu mít náhradníka, jo.
Umí chodit náhradníci lépe než herci samotní?
Jo. Asi jo. Je to důležitá věc.
Někdo to musí dělat, že? Co máte napsáno v pase?
"Povolání: náhradník Mela Gibsona."
Po pravdě řečeno, Mel ukazuje vlastní zadek.
- Tak jo. - A proč ne?
- Rozhodně. - je výborná.
Co, zmrzlina nebo zadnice Mela Gibsona?
Obojí.
Rozhodně bys však obojí nelízala.
- Ne, to už je moc.
A bez chloupků.
A--
Ložnice. Je čistě povlečená.
Dnes byl dobrý den,
za určitých okolností...
nečekaný.
Děkuju ti.
Nicméně,
je čas jít do postele.
Nebo na gauč.
Dobrou noc.
Oh, můj Bože.
Haló?
Haló.
-Spiku! -Mohl bych na slovíčko?
- Dobře. - Nechci se do ničeho motat,
ale právě se rozešla se svým přítelem, správně?
- Možná. - A je ve tvém domě.
- Ano. - A velmi dobře si vedeš.
- Ano. - No, a není to, možná,
dobrá příležitost...
se na ní vrhnout?
Spiku, pro Kristovy rány! Má potíže. Vzpamatuj se.
Myslíš si, že to není správná chvíle. Jasné.
- Nevadilo by, kdybych tam šel já? - Spiku!
- Dobře. - Promluvíme si ráno.
Dobře. Možná bude pozdě, ale dobře.
Prosím, jdi pryč.
- Dobře. Dobře. - Ne. Ne, ne!
Počkej! Mysel jsem, že jsi někdo jiný.
Myslel jsem, že jsi Spike. A divím se, že nejsi.
Wow.
Co?
Nic.
zarazilo mě to tak,
jako kdybych tě viděl nahou.
- Tebe a kohokoliv jiného na světě. - Promiň.
Co se mužům na nahotě tolik líbí?
Asi prsa.
- A proč se o ně tolik zajímáte? - No--
Jsou to jen prsa.
Má je každý druhý člověk na světě.
Víc než to. Někdo má rád melouny.
Vypadají strašně.
Jsou na mlíko. Má je například tvá matka.
Viděla jsem jich spoustu. Co na nich vidíte?
Já vlastně ani nevím.
Musím se podívat.
- Ne, ne. Něco na tom je.
Rita Hayworth říkávala,
"Chodí spát s Gildou, probouzí se se mnou."
- Kdo byla Gilda? - Postava, kterou hrála.
Muži chodili do postele ve snu,
a neměli rádi, když se probudili v realitě.
A ty se taky tak cítíš?
Dnes ráno jsi roztomilejší, než kdykoliv předtím.
Hned se vrátím.
Snídaně v posteli.
- Nebo to je svačina, oběd nebo něco takového.
Bože!
Můžu ještě chvíli zůstat?
Zůstaň napořád.
Dobře. Oh. Zapomněla jsem na džem.
Já se postarám o džem, ty se postarej o dveře.
Ježíši Kriste!
Co?
Co se děje?
- Nic, opravdu. - Něco se děje.
- Anno, prosím, ne!
Můj Bože. A teď mají tvou fotografii, když si takhle oblečený.
Jo.
Takto neoblečený, jo.
- Dobré ráno, drahoušci. - To jsem já. Je tu tisk.
Ne, jsou jich tam stovky.
Můj dokonalý plán nebyl až tak dokonalý. Já vím.
Já vím. Já vím. Zapomeňte na to.
Zatraceně.
- Nechci jít ven. - Proč ne?
- Protože nechci.
Jak vypadám? Není to špatné.
Není to vůbec špatné. Moc pěkné slipy, řekl bych.
Kočičky milují šedou.
Pevný zadek.
Jak se vede?
Jak si myslíš, že se mi vede?
- Nevím, co se stalo. - Ale já jo.
Tvůj chlupatý kamarád si myslel, že dostane prachy za to, že řekne novinám, kde jsem.
- To není pravda. - Vážně?
Celý britský tisk dnes ráno vstal a řekl si, "Vím, kde je Anna Scottová.
Je v tom domě s modrými dveřmi v Notting Hillu."
A pak vyjdeš ven v tom svým prokletým prádle!
-Taky jsem tam byl v prádle. -Běž pryč!
Promiň.
- Moc se omlouvám. - Je to neuvěřitelné.
Přišla jsem sem, abych se uchránila těm drbům
a teď jsem v tom znovu.
Pro Boha, vždyť mám přítele!
- Opravdu? - A jich se to vůbec netýká.
A dnes budou tvé fotky v každých novinách odsud až po Timbuktu!
Vím to, ale... uklidni se.
Ty se uklidni! Pro tebe je to skvělá situace, že?
Minimální úsilí, maximální publicita.
Všude, kam půjdeš, budou lidé říkat, "To se ti povedlo.
Tys spal s tou herečkou. Viděli jsme fotky."
- To je opravdu nefér. - To je tvoje.
Chtěla jsem jen podpořit obchod.
Koupit si nudnou knihu o Egyptě od chlapa, kterej vojel Annu Scottovou.
Dost! Přestaň, prosím tě!
Uklidni se. Uvařím ti šálek čaje.
Nechci žádný zatracený čaj!
- Chci domů.
Spiku, podívej se, kdo to je a obleč si, pro Boha, něco na sebe.
- Vypadá jako řidič.
Spike ti dluží drahou večeři, nebo prázdniny,
podle toho, kolik dostane za zradu.
To není pravda. Počkej chvíli.
Chováš se hloupě.
Proč se tomu nemůžeme jen zasmát?
Vážně. Přece na tom vůbec nezáleží.
Za chvíli řekne, že v Sůdánu hladoví lidi.
Jo, my ale nemůžeme dojít tak daleko.
Moje nejlepší kamarádka uklouzla na schodech a zlomila si páteř...
a na vozíčku bude do konce svého života.
Já jen chci, abys to nebrala tak vážně.
Máš pravdu. Samozřejmě, že máš pravdu.
Je to proto, že se v tom topím už deset let.
Zažil jsi to pouze na deset minut.
Naše pohledy na věc se od sebe dost liší.
Dnešní noviny se budou zítra válet v koši.
- Cože? - Však víš.
Je to pouze na jeden den.
Zítra budou dnešní noviny v koši.
Ty to asi nechápeš.
Tenhle příběh se založí.
Kdykoliv o mně někdo bude něco psát, vyhrabou tyhle fotky.
Noviny jsou věčné.
Budu toho navždy litovat.
Dobře.
Já to budu cítit opačně,
že to s tebou bylo pěkné, a--
vždy budu rád, že jsi... sem přišla.
Ale, asi máš pravdu.
Bude lepší, když půjdeš.
Tos byl ty?
Řekl jsem to jen pár lidem v hospodě.
Jasně.
Něco pro tebe mám. Budeš mě za to tolik milovat,
že mě budeš chtít obejmout každý den, až do konce svého života.
- Blimey. Co je to?
Telefonní číslo manažera Anny Scottové v Londýně...
a manažera v New Yorku.
Hele, pořád na ni myslíš. Teď jí můžeš zavolat.
Jo. Skvělé. Díky.
Uvidíme se večer. Hej, Marty, sexy vesta!
Ššš! Hej! Chtěla bych udělat malý proslov.
Nepostavím se, protože nemohu... omluvte mě.
Přesně před rokem otevřel tento muž tu nejlepší restauraci v Londýně.
- Díky moc.
Bohužel tam nikdo nechodí jíst.
- Je to taková putyka.
Takže od příštího týdne,
musíme hledat nějaké nové místo kde by se dalo jíst.
Chci jen říct Tonymu... neber to osobně.
Čím více přemýšlím o životě, tím více v něm nevidím žádný smysl.
Nikdo neví, proč některé věci jdou a jiné zase ne.
Proč jsou někteří z nás šťastní...
- a někteří z nás-- - Dostali výpověď.
- Co? - Ne!
Jo, vypadá to, že mění strategii...
mnohem blíže k novým obchodům.
A, samozřejmě jsem byl úplný hovno, takže--
Přípitek Berniemu-- nejhoršímu makléři na světě.
Děkuji. A Tonymu a jeho nejhorší restauraci.
- Tony a Bernie. Dvě hovna... Každý sám za sebe.
Když už je ten večer oznámení,
také bych jedno měla.
Rozhodla jsem se, že se vdám.
Našla jsem si milého, trochu nevkusného chlapa...
který se mnou bude do konce mého života.
Moment. Chci říct--
Jsem tvůj brácha. Nic o tom nevím. Je--
- Je schopný tě uživit?
Je to umělec... s úžasnými návrhy.
- Je to nějaké tajemství, které přede mnou tajíš? - Ne, přísahám!
Mimochodem, jsi to ty.
- Já? - Co na to říkáš?
Dobře, jo.
Fajn.
Promiňte. Budou ještě nějaká oznámení?
Vlastně ano.
Myslím, že bych se měl každému omluvit...
za to, jak jsem se choval poslední půlrok.
Měl jsem, jak víte, něco s pusou.
To jsi neřekl přesně. Mrtví mluví lépe.
Chtěl jsem to jen ujasnit, otočil jsem list,
a od příště se pokusím být působivě šťastný.
Bože. Strašně jsem se opila.
- Pojď sem.
- Takže jsi potkal ducha?
Myslím, že jo.
Neproklínáš tu slavnou dívku?
Ne.
Ne, nemyslím.
Takže s tebou nic neudělá, když ti řeknu, že je zpátky v Londýně...
dostala Oscara...
a teď natáčí v Hampstead Heath.
Oh, Bože, ne.
Takže jsi na ní ve skutečnosti nezapomněl...
- Hledáte někoho? - Jo, já--
- Hledám Annu Scottovou. - Očekává vás?
Ne.
- Obávám se, že vás nemůžu pustit. - Dobře.
Chci říct, že jsem její přítel. Nejsem nějaký šílenec, ale--
- Ne, prostě-- - Nemůžu vás pustit, pane.
No, to je--
Někde jsem viděl, že jsi tu včera byla.
- Chtěla jsem ti zavolat, ale já-- - Anno.
Jo.
Moc nám to nejde, a tohle je náš poslední den.
Rozhodně, jo. Máš prostě moc práce.
Ale jestli-- jestli můžeš počkat,
něco bych... ti chtěla říct.
Dobře.
Dej si čaj. Je tu spousta čaje.
Pojďte sem a koukněte se.
Jste fanda Henryho Jamese?
- To je film Henryho Jamese? - Jo.
To je Harry.
Dá vám sluchátka, aby jste slyšel dialog.
- Mockrát děkuji. - V pohodě.
- Ahoj. - Ahoj. Jdem na to.
- Hlasitost je na boku. Posaďte se. - Díky.
Žijeme v Kocourkově. To nemůžeme dneska stihnout.
Musíme. Musím být ve čtvrtek v New Yorku.
Oh, přestaň se chlubit. Bože, to je obrovský zadek.
- Neposlouchám. - Ale vážně, to není fér.
Je tolik teenagerů s anorexií...
a ta dívka má zadek, který může všude ukazovat...
spolu s dalšími deseti ženami a pořád bude vynikat.
Když se dívám na něco tak krásného, raději bych byla,
abys byl místo... hodnocení zadku zticha.
A teď zpátky do práce. Konec scény.
Ptám se tě, když si s někým povídáš a ty říkáš--
Zítra bude dost brzo.
A potom já-- Dobře.
Poslyš, kdo byl ten mladík s kterým jsem tě tam viděl mluvit?
Nikdo.
Nějaký kluk z minulosti. Já--
Je to dost nepříjemná situace. Vlastně nevím, co tady dělá.
Jasně.
Díky. Měl bych--
Jak chcete.
Dámy a pánové, můžete si prosím stoupnout na značky?
Na značky!
-Nerad tě vyrušuju, ale zatímco tady děláš knihy,
ale máš tu nějakou zásilku.
Martine, promiň, ale nemůžeš to zařídit sám?
Ale, víš, není to pro obchod. Je to pro tebe.
Dobře.
Myslíš, že kdybych zaměstnával mokrou hadru, musel bych jí platit tolik, jako tebe?
Čau.
Ahoj.
Zmizels.
Jo. Jo.
Musel jsem jít. Nechtěl jsem rušit.
- Jak ses měl? - Šlo to. Pořád to samé.
Když změnili zákon, budeme se se Spikem brát.
Naopak ty, no já žasnu.
- Ocenění, sláva. - Ale ne.
Je to-- je to všechno nesmysl, opravdu.
Nemám tušení, jak velký je to nesmysl, ale...
nesmysl to je.
Dobře--
Včera byl náš poslední den natáčení, takže... odjíždím.
Ale--
Tohle jsem ti přivezla z domova,
takže myslím, že bych ti to měla dát.
Děkuju.
Můžu--
Ne, teď to neotvírej. Byla bych v rozpacích.
Dobře, tak děkuju. Nevím, co to je, ale stejně děkuju.
Vlastně to mám ve svém bytě, a myslela jsem si, že--
Ale když na to přišlo, nevěděla jsem, jak bych ti to řekla,
když jsem se tak špatně chovala.
Dvakrát.
Takže to zůstalo v hotelu.
Pak jsi přišel ty a... já se rozhodla--
Jde o to--
Co? O co jde?
Ani na to nemyslete. Okamžitě odejděte.
- Běžte pryč. - Dobře.
Promiňte.
Kde jsi skončila?
Ano.
Musím dnes odjet, ale...
chtěla bych vědět, jestli nemám...
jestli mě už nechceš vidět,
nebo... jestli ano.
Víš, jestli mě máš ještě rád.
Ale včera se ten herec ptal kdo jsem,
a ty jsi mě prostě zapřela.
Slyšel jsem to.
Měla jsi mikrofon. A já měl sluchátka.
Ty myslíš, že bych říkala o svém životě...
tomu největšímu buranovi v Anglii?
Promiňte.
Máš na drátě matku.
Můžeš jí říct, že jí zavolám?
To už jsem zkoušel, ale povídala, žes už to říkal,
a že už je to 24 hodin...
a ta noha, co byla fialová teď zčernala a--
Dobře, dobře. Perfektně načasované, opravdu.
Martine, pohlídej jí chvilku.
Dobře.
Chtěl bych říct--
Myslím že absolutně nejlepší byl film Duch.
- Opravdu? - Ano.
Zajímalo by mě...
jaký je Patrick Swayze v-- v-- v opravdovém životě.
Myslím, že Patricka neznám tak dobře.
Nebyl při natáčení tolik přátelský?
No, myslím, že byl přátelský k Demi Moorové, která s ním v Duchovi hrála.
Oh. Dobře.
Promiňte.
Nějak se mi to popletlo.
Nicméně--
Dobře, velmi rád jsem vás viděl.
Jsem váš velký, velký fanda.
A také samozřejmě Demi.
Promiň.
V pohodě.
Vždy je přestávka, když jde soudce prokonzultovat rozsudek.
Anno, podívej--
Jsem dost usedlý,
nejsem tak často zamilovaný.
Ale--
Můžu prostě odmítnout tvůj...
návrh a nechat to tak, jak to je?
Ano.
Dobře. Samozřejmě. Já--
Jasně.
Tak já teda půjdu. Ráda jsem tě viděla.
Jde o to,
že s tebou jsem v... nebezpečí.
vypadá to jako... perfektní situace,
zvlášť pro hnusné povahy, ale...
moje poměrně nezkušené srdce by se už z toho...
asi nedostalo, kdybych byl...
ještě jednou odhozen stranou, což by se určitě stalo.
Prostě máš moc fotek, moc filmů.
Půjdeš a já budu,
jednoduše v hovnech.
A to je reálné, že?
Žiju v Notting Hillu. Ty žiješ v... Beverly Hills.
Každý na světě tě zná.
Má matka si těžko zapamatuje moje jméno.
Tak jo.
Tak jo. Správné rozhodnutí. Správné rozhodnutí.
Sláva není skutečná, víš?
A nezapomínej, že jsem--
že jsem taky jen dívka...
která stojí před chlapcem...
a žádá ho, aby jí miloval.
Sbohem.
Tak co myslíte? Dobrý tah?
Jo, dobrý tah.
Teď, když je všechno řečeno a uděláno, není nic zvláštního.
Viděl jsem jí, když si svlékala kalhoty,
a rozhodně jsem tam zahlédl náznak celulitidy.
Jo, správné rozhodnutí.
Všechny herečky jsou šílené.
- Tony, co myslíš? - Nikdy jsem ji nepotkal a ani potkat nechci.
- Skvělé. Maxi? - Rozhodně. Nikdy nevěř vegetariánovi.
Bezva. Díky. Skvělé.
Zavolali mě, tak přicházím. Co je?
William právě zazdil Annu Scottovou.
Ty pitomče!
Ne, ne. Ne, ne, je to docela citlivé.
Ta malba není originál, že?
No, víš, myslím, že by mohla být, jo.
Ale ona říkala že se s tebou chce projít.
- Jo. - To je milé.
Co?
No, víš, kdokoliv, kdo říká, že se chce s tebou projít je docela skvělý, ne?
bylo...
je to... skutečně milé.
Vím, že je herečka a tak,...
takže to s ní může být skvělé, ale
říkala taky, že bude tak slavná, jak jen může být,
ale také, že je...
pouze dívka...
která stojí před chlapcem...
a žádá ho,... aby jí miloval.
Do prdele práce. Špatně jsem se rozhodl, že jo?
Jo.
Maxi, jak rychlé je tvoje auto?
- Hodně štěstí! - Pokud se nám někdo připlete do cesty, máme tady malé atomové zařízení.
- Tak kam? - Myslím pouze na hotel Ritz.
- Kde je Bella? - Nejde sem.
- Zatraceně. Bernie, dozadu. - Cože?
- Maxi, Jsem v pořádku.
- Tak pojď, zlato.
- Kudy jedeme?
Po Kensington Church Street, potom Knightsbridge, pak Hyde Park Corner.
- Ne, ty blázne. Vem to kolem Bayswater. - Máš pravdu. Potom na Park Lane.
Ne, přímo po Cromwell Road, pak doleva.
- Ne!
Tady zastav! Já určím směr. Dobře?
Promiň, Maxi.
James Bond se nikdy v takových sračkách netopil.
- Doprava!
- Nemůžu. Je to jednosměrka. - Tak to otoč.
- Oh, sakra. Vydrž.
- Skvělé!
- Zatraceně, to je sranda!
- Promiňte.
Ahoj. Bydlí tu slečna Scottová?
- Ne, pane. - A co slečna Flintstonová?
- Ne, pane. - Bambi?
- Ne, pane. - Nebo--
Nevím. Beavis nebo Butt-head?
Ne, pane.
Díky. Díky.
Byla tady slečna Pocahontas,
ale odhlásila se asi před hodinou.
Myslím, že má tiskovou konferenci v hotelu Savoy...
před odletem do Ameriky.
Vzlétáme.
Máte tu vzkaz pro Takiamu?
Podívám se, pane.
Sakra, mám nápad.
Stát! Stát! Stát! Stůjte! Jeď! Jeď!
- Hej, hej, hej! Počkejte!
Jeď! Ne! Počkejte!
Jeď! Stát!
Hej, hej, hej! Pokračuj! Jeď, jeď!
Jsi můj hrdina!
Pozor.
- Promiňte.
- Ano? - Kde je prosím tisková konference?
- Jste autorizovaný člen tisku? - Jo.
- Tady. - To je členská karta Blockbuster Video, pane.
Dobře. Pracuji pro jejich vnitřní časopis.
- Filmy jsou naše práce. - Omlouvám se, pane.
- On jde se mnou. - A kdo jste vy?
Píšu článek o tom, jak se starají londýnské hotely o lidi na vozíku.
Ano, samozřejmě, madam. Je to v Lancaster Room.
Obávám se, že jdete pozdě.
Běž!
Znamená to, že slečna Scottová nezveřejní svůj další film?
Ne, naprosto to neznamená.
Řídí se všemi svými dosavadními závazky.
Prostě jen nechce točit příští rok žádné další filmy.
A kdy bude film vydán?
V okamžiku, kdy bude vydán v Americe...
asi ke konci podzimu,
a zde někdy okolo Vánoc nebo brzy po nové roce.
Dobře! Dominiku.
Anno, jak dlouho chcete ještě zůstat v Anglii?
Už ani chvilku. Dnes v noci odlétám.
Takže to trochu urychlíme, poslední otázka, prosím.
Ano. Támhle ta paní.
Má něco společného vaše rozhodnutí dát si rok pauzu...
s dohady o Jeffovi a jeho nynější paní?
- Rozhodně ne. - Vy těmto dohadům věříte?
O to už se opravdu nezajímám.
Ze své zkušenosti mohu říci, že, dohady o Jeffovi asi budou pravdivé.
Jo. Když jste tu byla naposledy, objevily se nějaké fotografie...
na kterých jste s mladým Angličanem.
Takže, co se tenkrát stalo?
Byl to jen přítel. Myslím, že jsme pořád přátelé.
- Dobře--
Ano. Pán v růžové košili.
Ano. Slečno Scottová,
je tu nějaká možnost,...
že by ti dva...
mohli být víc, než jen dobří přátelé?
Doufala jsem, že by mohli, ale ne, Jsem... si jistá, že ne.
- Ale co byste řekla, kdyby-- - Promiňte. Pouze jednu otázku, prosím.
Ne, to je v pořádku. Co jste říkal?
Zajímalo by mě, kdyby,
se ukázalo, že ta osoba--
Thacker. Jmenoval se Thacker.
- Díky, díky.
Zajímalo by mě, kdyby si...
Pan Thacker uvědomil, že byl hloupý pitomec...
a klekl by na kolena a... poprosil znovu o uvážení,
kdyby jste mohla...
uvážila by jste to?
- Ano, Myslím, že ano.
To jsou velmi dobré zprávy.
Čtenáři časopisu Kůň a pes budou určitě dojati.
Dobře. Dominiku, položíte znovu svou otázku?
Anno, jak dlouho hodláte zůstat v Británii?
Na neurčito.
- Co se stalo?
- Dopadlo to dobře.